УДК 811.161.2: 81.373.423 
ББК 81.2 (Укр) 
Кушлак Людмила
(Хмельницький національний університет)

ВЛАСНІ НАЗВИ У ФАНТАСТИЧНИХ ОПОВІДАННЯХ ОЛЕСЯ БЕРДНИКА 
“ПОЄДИНОК НА АСТЕРОЇДІ” ТА ВОЛОДИМИРА ВЛАДКА “ДВІЙНИКИ СТЬОПИ ЛОЗНІКОВА”

У статті висвітлено основні аспекти дослідження власних назв у художніх текстах. Метою цієї розвідки є аналіз вживаних онімних одиниць у творах українських письменників-фантастів, які досі не були під пильною увагою науковців.

Ключові слова: літературна ономастика, власна назва, антропопоетонім, космопоетонім.

В статье освещены основные аспекты исследования имен собственных в художественных текстах. Целью данной разведки является исследование применяемых онимных единиц в произведениях украинских писателей-фантастов, которые еще не были под пристальным вниманием ученых.
Ключевые слова: литературная ономастика, имя собственное, антропопоэтоним, космопоэтоним.

In the article the basic aspects of research of the proper names in artistic texts are reflected. The purpose of this investigation is research of common onomastic’s units in works of Ukrainian writers-fantasies, who were not under intent attention of researchers until now.
Key word: literary onomastics, proper name, anthropopoetonym, kosmopoetonym.
Сучасні принципи дослідження онімних одиниць у художній літературі вимагають поглибленого розгляду формальної, матеріальної та смислової сторін оніма, аналізу їх реалізації в умовах конкретного твору як цілісності, що виконує естетико-інформаційну функцію у сфері художньої комунікації та характеризується формальною й смисловою завершеністю. 
Поетонімічні дослідження проводилися й раніше, але не на матеріалі творів українських письменників-фантастів. Об’єктом нашої наукової розвідки є власні назви, зафіксовані у фантастичних оповіданнях Олеся Бердника “Поєдинок на астероїді” та Володимира Владка “Двійники Стьопи Лознікова”.
Перший твір містить 17 різнопланових пропріальних одиниць, які вживаються 198 разів. 
Найбільш часто фіксуються антропопоетоніми (174, що становить 87,88 %: від загальної кількості слововживань), причому як одиничні номінації, передусім імена: В пам’яті знову постало обличчя Елізабет, так і антропоконструкції типу „ім’я + прізвище”: Поряд з ним зупинився Генрі Скеч… 
На другому місці – космопоетоніми (16; 8,01 %), вживання яких взагалі-то характерне для фантастичних творів. Передусім це власні назви планет: ...між скелями на супутниках Урана і Сатурна; астропоетоніми презентує насамперед номінація центру нашої системи: То освітлені Сонцем камінці…. 
По два рази (1,01 %) фіксуються ойкопоетоніми: Перукар кращої фешенебельної перукарні в Сан-Франціско…, теопоетоніми: Знаєш Юпітера – бог був такий! і парфумопоетоніми: Тоді пропоную містеру найновіший одеколон “Космічна катастрофа”.
Одиничними номінаціями (0,51 %). представлені процесопоетоніми: метод масажу (Пропоную “Поцілунок на Марсі”) та компрес (Компрес “Вальс Венери”). 
Очевидно, що О. П. Бердник багато уваги приділив добору власних назв, оскільки кожна з них несе певне смислове навантаження, важливе для цілісного розуміння розглянутого фантастичного оповідання.
Детально розроблена автором антропонімійна система твору є одним з цікавих компонентів твору. Серед антропопоетонімів найбільш вживаним є прізвище та ім’я головного героя – Бор (23 фіксації), Гаррі (75). Крім того, фіксуються і деякі інші особові назви. Передусім це кохана головного героя Елізабет (28) або зменшено-пестлива форма імені Елі (6), колега Гаррі – Генрі (19) Скеч (23). 
Варто зазначити, що письменник іменував лише тих героїв, які повинні закарбуватися у пам’яті читачів, вважаючи, що решта дійових осіб не має важливого значення для розуміння змісту фантастичного оповідання.
Слід відзначити той факт, що вказані поетоніми ми зустрічаємо в реальному житті (вони зафіксовані у словниках). З цього можна зробити висновок, що авторський задум, імовірно, базується на реальних подіях.
Ми вважаємо, що О. Бердник лише одному з головних героїв дав можливість мати кохану (тому, в кого було серце). Ім’я дівчини, головної героїні, – Елізабет. Саме ця форма імені є офіційною. Імовірний і варіант Ліза, проте автор цієї форми не використовує, оскільки для надання дівчині величності (можливо, мудрості) послуговується лише ім’ям Елізабет, і навіть коли Гаррі Бор лагідно звертається до коханої, то скорочення імені йде саме від повного – Елі.
Що ж стосується імен чоловічої половини у творі, то вони певним чином схожі одне на одного, зокрема Гаррі – Генрі. Неважко помітити, що вони відрізняються лише двома літерами (система літер, які відповідають певним характеристикам особи (носія імені), не має значних відмінностей). Звідси можемо зробити висновок, що характери чоловіків, як і їхні імена, досить схожі: у них присутні однакові риси характеру, і лише окремі з них властиві одному чи іншому персонажу.
Фантастичне оповідання В. Владка “Двійники Стьопи Лознікова” містить 15 різноманітних власних назв, які у творі вживаються 203 рази. 
Найбільш часто фіксуються антропопоетоніми (65, що становить 32,02 %: від загальної кількості слововживань). Передусім це особові назви людей, проте у цьому творі зустрічаються не лише імена (Ти б, Петре, теж взявся за ловлю) та антропоконструкції „ім’я + прізвище” (Стьопа Лозніков ледве встигав наживлювати вудки); продуктивними є і поєднання імені з патронімом (Захар Іванович виліз на берег). Неважко помітити, що імена людей – реальні (зафіксовані у словниках).
Номінації представників позаземних цивілізацій, так звані конвеноніми, презентовані і типовим для людського суспільства зразком (так іменують ватажка: Рука Капітана зникла), і нетрадиційними (Ви неуважні, Номер Чотири. Всім цим займеться Номер Три). Найменування в порядку їхньої важливості на міжпланетному кораблі начальників розвідки та інформації, на нашу думку, свідчить про нерозвиненість того (не нашого) світу. 
Таким чином, наявність найменувань представників людської раси і їх практична відсутність в інопланетних створінь можна вважати характерною особливістю оповідання. Проте номінації тварин з інших планет утворено цілком за земними зразками (Ми, Великі Молюски, для нього всевладні!), причому таких пропріальних одиниць досить багато (9; 4,43 %). Власне зоопоетонімів зафіксовано 20 (9,85 %): Джой скочив на ноги і стривожено дивився вгору; ойкопоетонім – лише один (0,49 %): …у далекому сибірському селищі Грізному. 
Серед антропопоетонімів найбільш вживаним є прізвище та ім’я головного героя – Лозніков (7 фіксації), Стьопа (31). Крім того, у творі ми зустрічаємося з деякими іншими особовими назвами, зокрема Селін (3), Петро (19), Захар Іванович (7), Андрій (3) та Іван Захарович (2). 
Кожна із власних назв у творах О. Бердника і В. Владка несе вагоме навантаження, необхідне для розкриття змісту фантастичного оповідання і важливе для його цілісного розуміння. Визначальною особливістю створених О. П. Бердником та В. М. Владком антропосистем є функціонування запропонованих авторами антропопоетонімів, які мають відповідники у сучасному антропоніміконі. Обом авторам властиво називати лише головних дійових осіб, а другорядні такого іменування позбавлені. Крім того, В. Владко не дає імен інопланетним створінням, які не є людьми.
Таким чином, всі власні назви, зафіксовані у досліджених фантастичних оповіданнях, утворюють цілісну і зрозумілу онімну картину. Кожен поетонім влучно підібраний і підкреслює необхідні риси героїв. 
Під час дослідження поетонімікону цих творів стало очевидним, що й надалі слід працювати над вивченням ономастиконів творів цього жанру, як створених О.П. Бердником та В. М. Владком так і іншими українськими письменниками-фантастами.

ЛІТЕРАТУРА
1. Бердник О. Поєдинок на астероїді. Поза часом і простором: фантастичні повісті та оповідання / О. Бердник. – К.: Радянський письменник, 1957. – 257 c.
2. Владко В. Двійники Стьопи Лознікова: фантастичне оповідання / В. Владко. – К.: Радянський письменник, 1963. – 32 с.
3. Торчинський М. М. Українська ономастика: навчальний посібник / М.М. Торчинський. – К. : Міленіум, 2010. – 238 с.